![](https://studentu.in.ua/wp-content/themes/TechHub/images/type.png)
![](https://studentu.in.ua/wp-content/themes/TechHub/images/my-reports.png)
![](https://studentu.in.ua/wp-content/themes/TechHub/images/wallet.png)
Змiст:
Вступ
Розділ І. Поняття «концепт» та його особливості як одиниці лінгвокультурології
1.1. Зміст терміна концепт
1.2. Поняття, особливості та призначення лінгвокультурного концепту
Розділ ІІ. Аналіз лінгвокультурного феномену концепту
2.1. Національно–культурний складник лінгвоконцепту
2.2. Наявність загальноуніверсальних і культуроспеціфічних уявлень в українській та англійській лінгвокультурах
Висновок
Література
Висновок:
Досягнення в галузі новітніх лінгвістичних досліджень з усією очевидністю свідчать про значний інтерес і прагненні лінгвістів до вивчення мовних явищ у широкому екстралінгвістичні контексті.
Дана тенденція обумовлена інтенсифікацією міжнародних контактів і, як наслідок, усвідомленням все більшого числа людей необхідності вивчення іноземної мови як засобу міжкультурної комунікації. Це призводить до потреби опановувати не лише основні рівні і категорії мови, але й культурну інформацію, що відображається в мові. Перспективною наукою, що досліджує взаємодію мови та культури, є лінгвокультурологія, що пропонує для вивчення лексичних одиниць метод лінгвокультурологічного поля.
Так як концепт є центральним поняттям лінгвокультурології, представляється важливим представити аналіз даного терміну. Лінгвокультурологічний підхід до концепту припускає, що останній визнається базовою одиницею культури, її концентратом.
У структуру концепту входять етимологія лексичних одиниць, сучасні асоціації, метафори, оцінки і т.д. Концепти в цьому розумінні часто співвідносяться з картиною світу. Таким чином, концепт в лінгвокультурологічною розумінні – це одиниця колективної свідомості, що має мовне вираження і відзначена етнокультурною специфікою. В основі вивчення концепту лежить принцип семантичного поля, сутність якого виражається в протиставленні центру і периферії та їх взаємодії, який передбачає мінливі і рухливі межі концептосфери.
Кожен із концептів має структуру. До його складу входить понятійний, образний та ціннісний складники. Понятійна сторона концепту – це мовна фіксація концепту, його позначення, ім'я, знакова структура, дефініція, тобто пов'язана із вербалізацією концепту.
Концепт може бути вербалізований різними засобами (лексичними, фразеологічними, синтаксичними), цілим комплексом мовних засобів.
Підсумовуючи проведене дослідження, можемо стверджувати, що фразеологічна система через притаманні їй особливості відображає унікальність світосприйняття окремої етнічної спільноти, у нашому випадку – українців та англійців. Вона тісно пов'язана з громадським життям людей. У ній знаходять своє вираження соціально вагомі та національно особливі матеріальні та духовні явища.
Фразеологічний рівень мови, з одного боку, є сукупністю символів для номінації об'єктів навколишнього середовища. Він дає змогу мовній особистості орієнтуватися в світі, що постійно змінюється. З іншого боку, саме фразеологія є тим сховищем, де зберігається досвід окремої нації. У фразеології відображаються особливості національно–культурного колективу. Отже, стійкі вирази, які відтворюють позитивну чи негативну характеристику тих чи інших якостей людини, є показником правил соціального життя й поведінки в суспільстві, ставлення всієї нації через її світосприйняття до інших народів і культур.
НА САЙТІ НЕ ПЕРЕДБАЧЕНА МОЖЛИВІСТЬ СКАЧУВАННЯ РОБІТ, ВОНИ ВИСИЛАЮТЬСЯ НА ЕЛЕКТРОННУ СКРИНЬКУ ПІСЛЯ ОПЛАТИ. Для того, щоб ознайомитись з оглядом цієї роботи у форматі відео, отримати звіт з перевірки на плагіат та іншу інформацію, звертайтесь за телефоном +380501022921 (Telegram, Viber, WhatsApp) або n0501022921@gmail.com